Andra däggdjur
Havsuttrar
Liksom den vanliga insjö-uttern tillhör havsuttern mårddjuren. Den lever utmed klippkuster i stilla havet, där den livnär sig på fisk och skaldjur.
Havsuttern är en mycket skicklig simmare och den kan hålla andan länge när den dyker. När den vilar äller ska äta virar den ofta in sig i flytande tång.
För att krossa de musslor och sjöborrar den fångar lägger sig havsuttern på rygg med et platt sten på magen. Sedan greppar den bytet med framtassarna och slår det mot stenen.
Ett tag var havsuttern riktigt illa ute, eftersom den jagades för sin päls. Numera är den fridlyst.
Isbjörnar
Isbjörnarna hittas runt hela Arktis. Du kanske har hört den gamla gåtan "Varför äter isbjörnar inte pingviner?". Svaret är att de lever på varsin pol. Däremot kan isbjörnen sätta i sig i stort sett allting annat som kommer i dess väg.
Den är världens största landlevande rovdjur och kan bli uppåt 3 m lång och väga nästan ett ton. Den drar runt på långa vandringar över isarna (uppåt 20 km om dagen) och jagar framför allt säl. Sälarna fångas lättast när de sticker upp näsan genom hål i isen för att andas. Då ligger isbjörnen på lur och passar på. Isbjörnen behöver äta ungefär 2 kg fett om dagen. En fullvuxen säl håller björnen mätt i en vecka. Det har också hänt att isbjörnar lyckats ta mindre valar.
Vid några tillfällen har isbjörnar dödat människor. Isbjörnshonan föder två ungar som blir väl omhändertagna. Förr jagades isbjörn för pälsen men nu har jakten begränsats. detta har gjort att isbjörnarna ökat i antal sedan 1990-talet.
Sjökor
Det finns fyra arter av sjöko; lamantinen från Sydamerikas atlantkust, senegalmanaten från afrikas västkust, amazonmanaten från Sydamerikas Amazonflod och dugongen från Indiska oceanen, västra Stilla havet och Röda havet.
De är alla storvuxna, slöa och fredliga djur. De största sjökorna blir uppåt 3-4 m långa. De blir också gamla, bortåt 60 år. Sjökor håller andan mycket länge och betar sjögräs längs bottnarna. De har mycket små ögon utan ögonlock. Bakbenen är helt omvandlade till en stor paddel. Frambenen är fenliknande.
Tyvärr är sjökorna illa ute. De krockar ofta med båtar och blir dödligt sårade. Runt om i världen försöker man hjälpa dem genom att fridlysa de naturområden där de finns. Man föder också upp dem i skyddade hägn för att sedan placera ut dem i naturen.
Fram till mitten av 1700-talet fanns den jättelika stellers sjöko som människan utrotade helt på grund av djurets kött, skinn och späck. Många tror att sjökorna är bakgrunden till myten om sjöjungfrun.
![](/varldshaven/grafik/statisk/avgransare.jpg)
![](/varldshaven/grafik/statisk/avgransare.jpg)