MYSKO - Odjuret från Gevaudan
![Odjuret från Gevaudan](../grafik/monster/gevaudan1.jpg) |
Från 1764 till 1767 hemsöktes området Gevaudan i franska
Margeride-bergen av en storvuxen varelse som sägs ha dödat
över hundra människor och skadat åtminstone trettio.
Till denna dag har ingen lösning på mysteriet kommit fram,
men det finns gott om olika teorier.
Första attacken
Första mötet med Besten ägde rum i juni 1764. En flicka
vallade boskap i Mercoire-skogen i östra delen av Gevaudan när
hon plötsligt fick se ett stort hundliknande djur komma springande
mot henne. Hennes hundar blev skrämda och gav sig av, men några
tjurar gick till attack mot det främmande djuret och lyckades
driva iväg det. Flickan hade fått kläderna sönderrivna
och hade klösmärken på kroppen, men var annars oskadd.
Flickan berättade att varelsen var minst lika stor som en fullvuxen
ko, med bred bröstkorg, stort huvud med små, hornlika öron
och nos som liknade en greyhounds. Gapet
var svart och långt, och hade två långa huggtänder.
Längs ryggen löpte en svart rand ända ut till svanstippen.
Svansen var lång och väldigt smal, och slutade i en tofs
ljust hår. Tassarna hade kraftiga klor och var tre gånger
så stora som handen på en vuxen man. Ögonen beskrev
flickan som röda lyktor i odjurets huvud. Trots sin storlek hade
varelsen rört sig snabbt och smidigt. Enligt flickan hade den
tagit sig fram med skutt så långa som upp till nio meter.
![](../grafik/monster/varulv.jpg) |
|
Terrorn sprider sig
De följande månaderna drabbades Gevaudan av rena monster-epedimin.
Män och kvinnor som rörde sig ensamma på landsbygden
blev överfallna och dödade. Särskilt boskapsskötare
och de som vallade får var utsatta för attacker. De flesta
offren var barn eller yngre människor. Det verkade också
som om Besten fördrog att anfalla just människor; för
det mesta undgick djuren attacker. Besten dödade de flesta av
sina offer genom att krossa deras huvuden med sina käkar. Vanligen
dödar rovdjur genom att hugga om halsen eller nacken på
sina byten. Ibland åt Besten av sina offer, ibland anföll
den bara för att döda. Kroppsdelar från människor
kunde hittas strödda över hela landsbygden. Ett fåtal
överlevde attackerna, bara för att sedan tappa förståndet.
Alla beskrev i stort sett Besten på samma sätt som flickan
från Mercoire-skogen.
Det talades om att Besten var en "loup-garou", en varulv.
När man hade skjutit mot odjuret tycktes det oberört. Alla
visste ju att endast silverkulor bet på en varulv. Man undrade
också om det fanns flera bestar, eftersom monstret ibland verkade
ha dykt upp på flera platser nästan samtidigt. I vilket
fall betraktades Besten mer och mer som ett övernaturligt väsen.
![](../grafik/monster/gevaudan4.jpg) |
Träffande skott
I oktober 1764 fick två jägare syn på Besten och sköt
mot den på knappt 10 meters håll. Odjuret föll, men
reste sig genast upp igen. Fler skott fällde åter Besten,
varpå varelsen med möda reste sig och haltade iväg mot
skogen. Ytterligare en runda skott slog odjuret till marken, men det
tycktes resa sig igen och försvinna mellan träden. Flera människor
försökte spåra monstret och hittade ett långt
blodspår som försvann inne i skogen. De flesta var övertygade
om att Besten äntligen var död. Men redan nästa dag dödades
flera människor igen. Bestens rykte, och skräcken kring den,
växte.
Klappjakt
En kapten Duhamel ledde i november 57 av sina soldater i en klappjakt
som finkammade Gevaudan. Flera bönder som kände till trakten
deltog i sökandet, men utan resultat. Några av soldaterna
klädde till och med ut sig till kvinnor för att på
så sätt lura fram odjuret. En stor belöning utlystes
vilket fick jägare i området att döda över hundra
vargar. Men inget av de fällda djuren liknade på något
sätt den best som befolkningen beskrivet. Inte heller avtog attackerna.
De var till och med särskilt intensiva under den här perioden
Jakt och hämnd
![](../grafik/monster/gevaudan3.jpg) |
Efter att två små barn blivit dödade mitt framför
en stor grupp människor skickade kung Louis XV sin bäste vargjägare,
Denneval, för att spåra och döda Besten. Denneval fick
hjälp av den 16-årige Jacques Denis, som gått med i
jakten för att hämnas sin syster Jeanne. Hon hade blivit biten
i huvudet av odjuret, fått axeln söndersliten och blivit
galen av händelsen. I april 1765 sköt adelsmannen Chaumette
Besten och tycktes skada den allvarligt. Jaktstyrkan följde ett
blodspår in i skogen och använde blodhundar för att
hitta monstret, men det verkade ha gått upp i rök. I maj
1765 dödade Besten fyra personer vid vårmarknaden i Malzieu.
En av dem var Jacques Denis väninna Marguerite. Ledda av Jacques
rasade bönderna efter Besten beväpnade med liar, hötjugor
och andra tillhyggen. De kunde strax omringa odjuret och Jacques anföll
med sin bajonett, men monstret verkade oberört och slog den unge
jägaren till marken. Bönderna kunde till slut driva iväg
Besten och räddade därmed livet på Jacques. I juni 1765
gav kungens jägare Denneval upp och reste hem.
Jättevargen
Efter fler blodiga attacker från Besten skickade kungen istället
sin personliga vapenexpert, Antoine de Beauterne. Efter en trög
start med mycket grubblande och planerande organiserade de Beauterne
en stor jakt i september 1765. I en ravin nära byn Pommier lyckades
jägarna omringa Besten med sina hundar. de Beauterne sköt
varelsen genom ena ögat, vilket tycktes döda den genast.
Jägarna blåste i sina horn för att meddela att jakten
var över. Just då reste sig Besten och anföll igen,
med flera kulor fällde den åter, nu för gott. Det
visade sig att det dödade monstret var en jättelik varg
av sällsynt typ. Djuret mätte över 180 cm från
nos till svansspets. Huvudet var stort med kraftiga huggtänder
i det djupa gapet. Det verkade faktiskt som om Besten från Gevaudan
mött sin överman, men många var skeptiska. Jacques
Denis och hans andra syster Julienne menade att Besten, som de bägge
hade mött, var ett helt annat sorts djur. Men jättevargen
stoppades upp och skickades till kungen som bevis på att problemet
var löst.
Slutet för Besten
Men det var det inte. Hela hösten fortsatte folk att bli dödade
i trakten och på juldagen försvann Julienne Denis. Adelsmannen
Jean Chastel var vän med syskonen Denis och bestämde sig
för att själv sätta stop på fasan på det
enda sätt som verkade återstå. Beväpnad med
silverkulor och en bibel satte han sig på pass där Besten
senast hade setts. Medan han satt och läste högt ur bibeln
kom odjuret springande ut mellan några buskar mitt framför
honom. Besten stannade upp, till synes överraskad, varpå
Jean snabbt höjde sitt gevär och satte två silverkulor
i varelsen. Besten rullade runt på marken och låg still
död.
![](../grafik/monster/gevaudan2.jpg) |
Kroppen av djuret fördes till närmsta stad där man
undersökte den. Besten påminde på många sätt
om en varg, men var mycket större och hade andra proportioner
på delar av kroppen. De flesta som såg den menade att
det inte kunde vara en varg. När man sprätte upp magen på
Besten hittade man resterna av en ung flicka. Det tycktes bevisa att
den "riktiga" Besten faktiskt var död. Djuret stoppades
upp och visades upp i traktens städer för en mindre summa
i inträde. Till slut ville också kungen se det rysliga
underverket, men när kroppen nådde Paris hade den börjat
ruttna. Det uppstoppade djuret hade inte konserverats tillräckligt
väl och den omtalade attraktionen luktade nu så fruktansvärt
illa att den ansågs vara en fara för hälsan. Kungen
var så upprörd att han gav order om att kadavret genast
skulle grävas ner. En tid senare dödade en annan jägare
en jättelik varghona i Gevaudan-trakten. Man trodde att detta
var makan till den ökända Besten, och efter att dessa djur
fällts slutade attackerna helt.
![](../grafik/monster/andrewsarchus.jpg) |
|
Mesonychiden Andrewsarchus |
|
Vad var besten?
Eftersom det inte finns något kvar av Besten från Gevaudan
är det omöjligt att säga vad den var för ett djur.
Det finns en mängd teorier. Många antar att det rörde
sig om en jättelik missbildad varg. Några har föreslagit
att det var en storvuxen, utdöd släkting till nutidens vargar.
Vissa kryptozoologer gissar att det var ett annat utdött djur,
en Mesonychid. En förvildad varghund har också föreslagits,
liksom förrymda djur som lejon och hyenor. Faktum är att
Besten skulle kunna liknas vid en jättelik hyena.
Det har också föreslagits att morden utfördes av
en grupp människor. Det märkliga i sammanhanget är
att det djur som jägare ibland mött och skjutit på
tycktes nästan osårbart. I varje fall kunde Besten återhämta
sig snabbt efter att ha blivit skjuten på nära håll.
Ända tills Jean Chastel sköt djuret med sina silverkulor,
vill säga.
2001 kom den franska filmen Vargarnas pakt, som bygger på
legenden om Besten från Gevaudan. Här är odjuret ett
jättelikt lejon i monsterlikt kroppspansar och används av
ett hemligt sällskap. En annan fransk film (på TV),
La bete du Gevaudan (2003) är mer trogen legenden, men fyller
också i med mer fantastiska inslag.
|