MYSKO - Jersey-djävulen
En absolut omöjlig varelse, som folk ändå säger
sig ha sett i flera hundra år, är den så kallade
"Jersey-djävulen". Historierna om Jersey-djävulen
kommer från trakten kring Pine Barrens, ett stort, ensligt barrskogsområde
i sydöstra New Jersey, USA. Härifrån kommer flera
sägner om häxor, spöken och andra hemskheter.
Sagan om Jersey-djävulen
Den mest kända historien om Jersey-djävulen berättar
om hur en mor Leeds blev med barn efter en kärleksaffär med
djävulen. En stormig natt 1735 drabbas en mor Leeds av värkar
efter en lång tids svår graviditet. Med sig i stugan hade
hon samlat flera av sina häxvänner som skulle hjälpa
till vid födseln. Det barn som förlöstes var till en
början alldeles normalt till utseendet, men strax började
det ändra form. Inom ett ögonblicks tid hade barnet tagit
gestalt av ett monstrum med hovar, fladdermusvingar, hästhuvud
och en kluven svans. Efter att ha störtat omkring i mor Leeds stuga
flög det upp genom skorstenen och försvann.
Under några dagar hemsökte varelsen de kringliggande byarna
och tog sedan sin tillflykt mellan de stora tallarna i Pine Barrens.
1740 samlades präster i skogen och läste böner som
skulle driva bort djävulen i hundra år, och den syntes
faktiskt inte till igen förrän under den senare hälften
av 1800-talet. Släkten Leeds har funnits i verkligheten. De dök
upp i New Jersey redan 1699. Om det verkligen funnits en häxa
vid namn mor Leeds vet man dock inget om. Från 1700-talet finns
olika anteckningar om Jersey-djävulen. Bland annat finns det
protokoll av Burlingtons byråd från 1735, som tar upp
de problem "djävulen" åsamkat trakten de senaste
åren.
Monster i sikte
De äldsta observationerna av Jersey-djävulen kommer från
början av 1800-talet, då soldater och befäl på
ett övningsfält fick se en underlig varelse flyga rakt igenom
deras kanoneld, helt opåverkad av kulorna. Mellan 1816 och 1839
besökte kejsar Napoleons bror New Jersey för att jaga och
sade sig möta Jersey-djävulen flera gånger under jaktpassen.
Framåt slutet av 1800-talet fick varelsen skulden för att
ha dödat får och höns och lämnat underliga fotspår
efter sig. Vid det laget kända alla till Jersey-djävulen i
området och många från trakten kring Pine Barrens
vågade sig inte ut efter mörkrets inbrott.
Ett himla liv
Den 17-23 januari 1909 lämnade djävulen spår efter
sig över både södra New Jersey och Philadelphia, och
sågs av över tusen personer. Polismän hade skjutit
på en konstig flygande varelse och flera människor hade
fått soptunnor omkullvälta och märkliga spår
fanns överallt.
![](../grafik/monster/mysko-jersey3.jpg) |
Spåren gick över flera hustak, uppför väggar,
upp i träd och ner igen och till och med genom smala rör.
Flera personer berättade också om att de sett Jersey-djävulen
på nära håll. I till exempel staden Bristol såg
postmästare E.W. Minister en fågelliknande varelse med
hästhuvud och hörde dessutom så högljudda skrål
att det nästan slog lock för öronen på honom.
Tidigt på morgonen den 19:e gav djävulen veckans galaföreställning
hemma hos mr och mrs Nelson Evans i Gluecester. Klockan 02.30 vaknade
paret av ett väldigt oväsen ute på gården. Då
de tittade ut genom sovrumsföstren fick de se en ryslig figur
som trampade omkring på taket till ett av deras uthus. Mr Evans
berättade följande för tidningen Philadelphia Evening
Bullentin:
![](../grafik/monster/mysko-jersey4.jpg) |
"Den var ungefär en meter lång, med huvud som en
collie och ansikte som en häst. Den hade en lång hals,
vingar ungefär 60 cm breda, och dess bakben liknade tranans,
och den hade hästhovar. Den gick på bakbenen och höll
upp två korta framben med tassar. Den använde inte frambenen
alls medan vi tittade på den. Jag kan tala om att jag och frugan
var rädda, men jag fick i alla fall upp fönstret och ropade
'schas', och då vände den sig om och skällde på
mig, och flög iväg."
Makarna Evans såg varelsen under hela tio minuter, och deras
noggranna beskrivning av inkräktaren uppmuntrade tidningen att
trycka en tecknad bild. Den var menad som ett skämt, men avbildar
faktiskt Jersey-djävulen som många personer säger
sig ha sett den. Flera skojfriska journalister skrev om Evans monster
som "den felande länken" eller "Jabberwock",
ett vidunder ur en nonsensdikt i Alice i spegellandet. Ännu någon
gav den det tvivelaktiga latinska namnet "asertoraksidimundiakins".
Under denna intensiva period organiserades flera uppbåd som
jagade efter varelsen, men utan resultat. I många fall jagade
man något helt annat, som fullt vanliga djur, varandra eller
bara skuggor. Samma dag som makarna Evans berättade om sin märkliga
syn spårade två jägare det man trodde vara djävulens
spår 30 kilometer runt stan. Fotavtrycken gick över tvåmetersstaket
och genom dräneringstunnlar bara 20 centimeter i diameter. Ytterligare
ett sällskap, den här gången i staden Camden såg
djävulen denna dag. Också denna gång skällde
den och flög iväg.
Under onsdagen den 21:a såg spårvagnskonduktören
Lewis Boeger djävuler i Haddon Heights. Han tyckte att den påminde
om en kängru, men att den i övrigt var "fasansfull".
Senare såg en polisman och pastor John Pursell djävulen
fara förbi på himlen i Pemerton. "Jag har aldrig skådat
maken!" intygade pastor Pursell. Tre uppbåd satte efter
varelsen. Men fann bara ett spår som så småningom
slutade i tomma intet. I Collingswood såg ännu ett uppbåd
djävulen då den flög iväg mot Moorestown. I Maple
Shade, strax utanför Moorestown, fick en man se djävulen
spatsera över kyrkogården Mount Carmel Cemetary. I staden
Riverside hittades märkliga spår på hustaken och
runt en död hundvalp.
Slutet för djävulen?
Denna onsdag verkade det faktiskt som om Jersey-djävulen satt
sin sista potatis. Rälskontrollant William Wasso gick längsmed
den elektriska järnvägen mellan Clayton och Newfield, då
han runt en krök fick se djävulen stå och lukta på
det ena spåret medan dess svans sakta sänkte sig ned mot
det andra. När både figurens nos och svans nådde
spåren uppstod en våldsam kortslutning i det elektriska
spåren. En kraftig explosion slungade plötsligt Wasso långt
ut i buskarna medan sex meter av spåret smälte. Där
djävulen stått fanns bara en rykande krater, och Wasso
antog att den märkliga varelsen strukit med i smällen. Men
samma eftermiddag sågs den strax över gränsen i Philadelphia,
Pennsylvania, där den med flammande andedräkt jagade mrs
J. H. White som gått ut för att hämta tvätten.
Beskjuten
Tidningen Philadelphia Record skrev om ännu en händelse
någon gång under dessa oroliga dagar 1909. Telefonledningsreparatör
Howard Campbell satt uppkliven på en stolpe vid Beaver Pond,
fem kilometer från Pleasantville, då något plötsligt
slog ned på honom från ovan. Hans rop på hjälp
kallade dit hans kamrater, som arbetade en bit bort. En av dem, Theodor
D. Hacket berättade: "Då jag såg 'terrorn' där
uppe på stolpen drog jag min pistol och sköt. Ett av skotten
bröt av dess ena vinge och den föll till marken medan den
utstötte hemska skrik. Men innan någon kom till sans var
saken uppe och iväg med långa kliv och en sorts skutt,
släpande ena vingen, och försvann in mellan tallarna. Vi
hämtade lite rep för att hjälpa ner Campbell från
hans obekväma situation. Så gott som jag kan beskriva 'terrorn'
hade den hästhuvud, fladdermusvingar och en råttsvans,
fast mycket längre".
Sista synerna?
Det dröjde tills 1927 innan Jersey-djävulen dök upp
igen, då en taxichaufför som bytte däck på sin
bil fick se odjuret. 1936 hördes dess läte utanför
Woodstown och 1953 sågs den promenera nerför en gata i
staden Salem. 1951 drabbades orten Gibbsboro av ett tumult liknande
det 1909. 1961 sågs djävulen av två par flyga mellan
träden i Pine Barrens. Trädtopparna visade sig senare vara
flådda på bark. 1966 dödades 61 ankor, 3 gäss,
4 katter och 2 hundar på en gård i trakten. 1981 såg
ett ungt par djävulen vid Atison Lake i Atlantic County, och
1987 i Vineland hittades märkliga fotspår runt kroppen
av en stor schäfer som slitits i stycken.
Ett seglivat mysterium
![](../grafik/monster/mysko-sandtrana.jpg) |
Sandtranan, som ibland ses och hörs
i New Jersey.
|
Det finns förstås många teorier om vad djävulen
egentligen var. Många forskare skyller på masshysteri, det
vill säga att folk skrämmer upp varandra tills de inbillar
sig alla möjliga saker. Det har hänt flera gånger i
historien och kan dessutom uppstå ganska lätt. Några
har också menat att det rört sig om en trana, som förutom
sina långa ben och kraftiga vingar också har ett konstigt
läte. Om man bortser från svansen och det hund/hästliknande
huvudet är tranan det djur som närmast liknar djävulen
och dess läte. En professon Bralhopf har föreslagit att det
rör sig om en flygödla som överlevt årmiljonerna
i någon dold grotta.
En konstig detalj är att djävulen ofta har setts strax
före krigsutbrott. Förutom framträdanden innan inbördeskriget,
spansk-amerikanska kriget, första och andra världskriget,
sågs också varelsen dagen innan Pearl Harbor bombades.
Vietnamkriget verkade också förebådas av ett uppdykande
av djävulen.
Varelsen verkar vara helt odödlig (såvida det inte handlar
om flera) och kan dyka upp på flera ställen samtidigt,
eller åtminstone färdas i omöjliga hastigheter. Kort
sagt bryter Jersey-djävulen mot alla kända regler om tid
och rum. Det skulle vara en stor sensation om något som Jersey-djävulen
faktiskt skulle finnas i verkligheten, men något konstigt i
skogen Pine Barrens har iallafall fått folk att berätta
märkliga historier i 300 år!
|