JACK UPPSKÄRAREN
Alla morden ägde rum i Whitechapel, en klump kvarter i London-stadsdelen East End. Whitechapel var Londons stora skam på den här tiden. Här bodde de allra fattigaste tillsammans med sinnessjuka och kriminella. Många av dessa fattiga var judiska och kinesiska invandrare. Längs gatorna låg högar av sopor, skräp och avföring. I detta smutshål frodades förstås både råttor och alla möjliga sjukdomar. I Whitechapel fanns inga jobb förutom som sopåkare, tvättare eller hyresvärd. De flesta livnärde sig på att stjäla. Många kvinnor prostituerade sig för att få pengar till hyran. Detta gjorde att män från mer välbärgade delar av London sökte sig till de skumma kvarteren. Men de flesta av de slantar Whitechapel-borna tjänade ihop gick till sprit för att glömma de eländiga liv de var fångar i. Första offret Det första mordoffret hittades hittades tidigt på morgonen av en lastarbetare på väg till sitt jobb. Ett mörkt bylte på andra sidan gatan visade sig vara en kvinna med avskuren hals. Han tillkallade en konstapel, som bara en halvtimme tidigare patrullerat just här. Då var gatan tom. Den mördades kropp var ännu varm. Då fler poliser kom dit tillsammans med en läkare flyttades kroppen och en jättelik blodpöl visade sig ha samlats under den mördade. Mordoffret var 42-åriga Mary Ann Nichols. Som prostituerad hade hon börjat få ont om kunder, eftersom de flesta män tycke att hon var för gammal och oattraktiv. De få pengar hon tjänade, som hon behövde till hyran, söp hon fort upp. Under den följande förmiddagen gjorde läkaren en grundligare undersökning av kroppen, som visade att hela Mary Ann Nichols underliv var sönderskuret. Mordvapnet var troligen en mycket vass kniv med ett kraftigt skaft och ett blad på 15-20 cm. En sådan kniv skulle kunna användas av flera hantverkare, som korkskärare eller skomakare. Men det fanns också liknande knivar som användes av kirurger. Snittet över Mary Ann Nichols hals gick från vänster till höger, vilket betyder att mördaren borde varit vänsterhänt om han attackerat framifrån. Stod han bakom offret, vilket nog är troligast, var han högerhänt.
Ryktet spred sig snabbt om att en galning var lös i Whitechapel men de som bodde där hade inte tid att vara försiktiga. Nästa mordoffer hittades sju dagar senare på en bakgård av en man som bodde på ett billigt hotell. Den döda var 47-åriga Annie Chapman Svarta Annie som också livnärt sig som prostituerad. Den sista tiden hade hon dock varit sjuk i lungsot. Annie Chapmans kropp var helt sönderskuren. Hennes smycken och få mynt var placerade i en prydlig hög bredvid henne.
Inspektör Frederick Abberline från Scotland Yard, Londons kriminalpolis, fick i uppdrag att utreda morden. Till sin hjälp hade han flera hundra konstaplar, samt några läkare och kriminaltekniker. Men polisernas arbete var verkligen inte lätt. I Whitechapel var folk inte direkt villiga att hjälpa till, eftersom många av dem var inblandade i olika sorters brottslighet. En kvinna sade sig ha sett Annie Chapman prata med en man med utländskt utséende samma dag som hon blev mördad. Detta gjorde att många i Whitechapel skyllde morden på judarna. Två hemska fynd De två nästa mordoffren hittades nästan samtidigt på söndagen den 30 september. En marknadshandlare på väg genom en liten gränd med sin kärra fick stanna då hans häst stegrade sig inför något som låg på marken. Detta något visade sig vara Long Liz Stride som fått sin strupe avskuren. I övrigt var hon oskadd. Kroppen var ännu varm. Kanske hade mördaren till och med blivit avbruten då marknadshandlaren kom in i gränden. Då polisen tillkallats hittades ännu ett kvinnolik mindre än tio minuters promenad därifrån. Till skillnad från Long Liz var Kate Eddowe helt sönderskuren. Polisläkarna var övertygade om att den som utförde morden måste ha någon sorts anatomisk utbildning, det vill säga; han visste var organen satt i människokroppen. Sättet kropparna var uppskurna på kunde till och med tyda på att han hade läkarutbildning. Mystiskt meddelande Från Kate Eddowes kropp ledde ett blodspår till en portgång ett bra stycke därifrån. Där spåret slutade hade någon skrivit med krita på väggen Jurdarna är inte de som får skulden för ingenting!. På golvet nedanför skriften låg en blodig tygtrasa. Vad menade mördaren? Talade han egentligen om judarna? Ville han lägga skulden på dem eller rentvå dem? Nästan genast uppstod ett bråk mellan regionkommissarie Arnold och assistent Halse om vem av dem som skulle bestämma på platsen. Den ene tyckte att texten skulle suddas bort, eftersom den kunde sätta igång judehatet igen. Den andre menade att texten skulle vara kvar tills den fotograferats. Regionspolischefen sir Charles Warren dök upp tog själv hand om saken och gjorde något som bröt mot alla utredningsregler han suddade själv ut texten.
Vidare utredningar visade att Long Liz från början var svenska, hette Gustavsdotter och var född utanför Göteborg. Hon hävdade alltid att hennes engelske make omkommit i en fartygsolycka och att hon sedan varit tvungen att tjäna pengar som prostituerad. Nu riktas allmänhetens misstankar också mot frimurarordens hemliga sällskap. På den här tiden trodde man allt möjligt om frimurarna; att de var kannibaler, att de dyrkade Djävulen, med mera. Framför allt är frimurarna ett sällskap som sysslar med välgörenhet, men de har rykte om sig att syssla med konstiga ritualer när man inviger nya medlemmar. Det sades att ordföljden J-U-R-D-A-R ingick i en av dessa ritualer. "Från helvetet" Flera brev undertecknade Jack uppskäraren hade börjat dyka upp hos Londonpolisen. Några av dem var skrivna av en lugn hand på korrekt engelska. Andra var uselt stavade och tycktes skrivna av någon i ett febrigt, skakigt tillstånd. På ett av dessa brev är avsändaren Från helvetet. Tillsammans med brevet kommer ett litet paket som innehåller en halv, stekt människonjure. Brevskrivaren påstår att han ätit upp resten. Två brev som kommer med ett dygns mellanrum efter dubbelmorden den 30 september fångar polisens intresse. Brevskrivaren pratar om detaljer som polisen inte hunnit meddela pressen. Å andra sidan hade skvallret i Whitechapel redan spridit ut all information om morden på Londons gator. Kriminalpoliserna är däremot säkra på att breven är påhitt av en journalist som gjort liknande saker tidigare för att driva med polisen.
Sista offret Jack uppskärarens sista offer blev 24-åriga Mary Kelley. Hon var den enda som mördades inomhus. Ägaren av det pensionat hon bodde på hade skickat sin assistent för att hämta hennes hyra. Dörren var låst och när han tittade in genom fönstret chockades han av den hemska syn som mötte honom. Under polisens ledning slog pensionatsägaren in dörren. Som de flesta andra kvinnorna var Mary Kelley helt sönderskuren. Mördaren hade tagit med sig hennes hjärta. Märken på Marys kropp visade att hon slagits vilt med mördaren, men rummet såg städat ut. Kanske hade han gjort iordning efter sig innan han gick. Polisfotografen tog en närbild av hennes ögon. På den tiden trodde vetenskapen nämligen att den sista syn den döde sett kunde stanna kvar på näthinnan (det stämmer INTE). Mötte han Jack? Polisen förhörde en hel del människor som tyckte att de hade något att säga om saken. Men den ende som egentligen kom med något intressant var Mr George Hutchinson. Han hade nämligen pratat med den mördade bara några timmar innan man hittade henne död. Hon hade bett honom om pengar till hyran, men då han inte hade några fortsatte hon nedåt gatan. Där mötte hon en annan man, pratade en stund med denne och sedan gick de tillsammans iväg mot hennes rum. Paret passerade Hutchinson och han fick en ganska bra titt på mannen. Personen var välklädd med hatt och en klocka med stor guldkedja. Han var blek och hade en liten, mörk mustasch. Under armen bar han ett paket med en läderrem runt. Mannen gav Hutchinson en snabb blick när de passerade varandra, sedan vek han undan med ögonen. Mary och hennes gäst försvann in i rummet. Hutchinson väntade på andra sidan gatan ifall något otrevligt skulle hända bakom den stängda dörren. Men då inget hänt efter 45 minuter gick han hem. Var det Jack uppskäraren Hutchinson växlade blickar med? Många teorier
De vanliga misstänkta Under årens lopp har alla möjliga personer dykt upp som misstänkta. Här är några av de mest omtalade namnen
|
|||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
« Tillbaka |